ОНІМИ У ПЕРІТЕКСТУАЛЬНОМУ ПРОСТОРІ ПЕРЕКЛАДУ (НА МАТЕРІАЛАХ УКРАЇНСЬКОМОВНИХ ВЕРСІЙ ТВОРУ «BLACK BEAUTY») - Вітяк, Ю.М. (Наукові записки. Серія: Філологічні науки, 2024)
На основі різних варіантів перекладу англомовного класичного роману «Black Beauty» Анни Сьюел вивчено прагматику створення приміток до окремих лексичних одиниць. Проаналізовано особливості текстових надбудов, наявних у перекладах К. Булкіна, Ю. Вітяка, І. Гоял, А. Сагана. Досліджено види перітекстуальних форм з огляду на їхню належність до онімних фреймів і субфреймів. Обґрунтовано необхідність супровідних елементів, що пояснюють перекладацькі мотиви застосування лексичних трансформацій. Виявлено закономірності продукування типових експлікацій, які сприяють рецепції текстового матеріалу. Окреслено коло сучасних українських дослідників ономастики, котрі займаються розширенням теоретичних знань про цей розділ мовознавства, зосереджено увагу на їхньому внеску в означену проблему. Простежено закономірності відтворення онімів одного ряду фреймів і субфреймів різними перекладачами, зокрема проаналізовано наявні українськомовні відповідники до зоонімів, гіппонімів, кінонімів, наявних в оригіналі. З’ясовано семантичну відмінність між онімами, які позначають той самий одиничний об’єкт тексту мови-джерела. У межах топонімікону охарактеризовано ойконіми, годоніми, ороніми, хороніми, дендроніми, еклезіоніми, понтоніми та ін. Наведено паралельні назви вітчизняного термінознавства. Шляхом групування перітекстуальних форм онімного характеру їх виділено в окрему категорію приміток як такі, що відзначаються високою частотністю, а тому потребують належного вивчення з погляду перекладознавства. За допомогою зіставлення лексичних одиниць у тексті оригіналу та різних версіях перекладу з’ясовано роль коментарів онімного характеру.