ФРАЗЕОЛОГІЧНІ ОДИНИЦІ ЛАТИНСЬКОГО ПОХОДЖЕННЯ В АНГЛІЙСЬКІЙ ТА УКРАЇНСЬКІЙ МОВАХ: ЗІСТАВНИЙТА КУЛЬТУРОЛОГІЧНИЙ АСПЕКТ - Жовновач , Т. А.; Глущенко , А. В.; Трубенко , І. А. (Наукові записки. Серія: Філологічні науки, 2026)
У статті досліджується фразеологізми англійської та української мов крізь призму латинської спадщини. Розглянуто певні ідіоми та прислів’я як особливі мовні одиниці, що мають ідіоматичне значення, характе- ризуються стійкістю, відтворюваністю та є носіями культурно-історичної пам’яті народу. Фразеологізми розглядаються як лексико-семантичні єдності, значення яких не виводиться з окремих компонентів, але формується в межах усталеної мовної традиції. У дослідженні проаналізовано наукові підходи до визна- чення фразеологічної одиниці, окреслено її основні ознаки (відтворюваність, стабільність, ідіоматичність) та наголошено на ролі фразеології як носія культурної пам’яті. Метою наукової розвідки є виявлення ролі та значення латинських прислів’їв і ідіом у формуванні фразеологічних систем англійської та української мов. У фразеології вищезгаданих мов склалися свої системи сталих мовних символів, що відбивають найбільш важливі поняття в наочних образах. Сукупність значень, втілена у мовних символах, має універсальний характер. Набувають символічного значення, як правило, назви найбільш відомих звичних для людини реа- лій: знарядь праці, рослин, тварин, природних явищ. Матеріалом дослідження слугували прислів’я, ідіоми з компонентами флори та фауни, відібрані зі словників латинської, англійської та української мов, а також приклади їх сучасного функціонування в англомовних соціальних мережах за останні п’ять років. У роботі здійснено зіставний аналіз прислів’їв із зоонімними та флористичними компонентами, що ґрунтуються на універсальних образах природи й водночас відображають національно-культурну специфіку. Виявлено спільні та відмінні образи, семантичні паралелі й культурно зумовлені особливості. Доведено, що значна частина латинських висловів зберегла своє семантичне ядро в англійській та українській мовах, адаптував- шись до їхніх мовних норм. Результати засвідчують певний вплив латинської мови на формування фразео- логічних систем англійської та української мов і підтверджують актуальність прислів’їв у сучасному цифро- вому дискурсі. Дослідження підкреслює міжкультурну спадкоємність фразеології та окреслює перспективи подальших студій у галузі зіставної фразеології та культурної лінгвістики. Отримані результати підтвер- джують важливу роль фразеологізмів як засобу міжкультурної комунікації та перспективність подальших зіставних фразеологічних досліджень